Vzpomínka na prim. MUDr. Antonína Wierera
Vyšlo v časopise:
Čes-slov Derm, 85, 2010, No. 2, p. 120
Kategorie:
Osobní zprávy
Vzpomínka osloví především lékaře Západočeského kraje. Dříve narození pana asistenta a později primáře znali jistě z příspěvků do našeho časopisu a z četných vystoupení na schůzích Společnosti. Těžko se lze smířit s odchodem přítele, kolegy, učitele, spolupracovníka i bezprostředního nadřízeného. Především jsem se od něho naučil venerologii a publikovali jsme společně nejméně dvacet prací s tématikou laboratorní diagnostiky a její modernizace. Kolega působil na kožní klinice již v době studií, později pracoval jako sekundární lékař a posléze jako asistent. Mnoho absolventů i spolupracovníků z ostatních klinik si jistě na něho vzpomene jako na laskavého a výborného učitele, který byl vzorem a příkladem vysokoškolského učitele, příp. i examinátora. Na výši byly především jeho odborné teoretické i praktické znalosti. Měl nejen přirozenou vysokou inteligenci, uplatňoval i příkladně zdravý selský rozum a kdo jej znal blíže, mohl obdivovat jeho široký všeobecný rozhled. Uměl německy, velmi dobře anglicky a v pozdějším věku se naučil švédsky. Pro svůj smysl pro humor nezkazil také žádnou zábavu. Postupným vývojem na klinice, po emigraci prim. Patejdla, se stal zástupcem přednosty. I když se přednosta snažil o uskutečnění dalšího vývoje směrem k habilitaci, nebyl u soudruhů optimálně zapsán a navíc bytostně nesnášel všechna ta nemožná politická školení a celý vývoj za minulého režimu. Zejména proto odešel pracovat na Jihozápadní dráhu jako vedoucí lékař pro dermatovenerologii, kde jsme rovněž spolu léta prováděli praktickou dermatologii. Měl štěstí a jistě i radost, že obě děti s vyznamenáním vystudovaly naší LFUK. Dcera se posléze provdala do Švédska, kde úspěšně pracuje jako vedoucí dermatolog.
Tím, že v posledních letech přesídlili s manželkou z Plzně za synem, který působí jako primář neurologického oddělení v Č. Budějovicích, jsme bohužel ztratili úplně bezprostřední a dříve poměrně častý kontakt. Velice toho lituji, protože pan primář byl vždy studnicí informací z prostředí medicíny, zejména o dřívějších společenských i pracovních vztazích i osobnostech Plzně a okolí a především pro nás z již vzdáleného období válečných let a těsně po válce. Tak bohužel zjišťuji, že se nám tyto historické zajímavosti definitivně již ztratily.
Toníček zemřel zcela náhle ve věku 86 let po večerní procházce s manželkou s radostí z nového pravnoučka Toníčka a v rodinné pohodě svých dvou dětí, 5 vnoučat a 3 pravnoučat.
Prosím, kdož jste jej znali, věnujte příteli a našemu kolegovi svoji vzpomínku.
Prof. MUDr. Vladimír Resl, CSc.
Štítky
Dermatologie Dětská dermatologieČlánek vyšel v časopise
Česko-slovenská dermatologie
![Číslo 2](https://www.prolekare.cz/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/e04dcbaa59da90835d1b292b621fafa5.jpeg)
2010 Číslo 2
- Diagnostický algoritmus při podezření na syndrom periodické horečky
- Condylomata accuminata a jejich prevence i léčba
- Isoprinosin je bezpečný a účinný v léčbě pacientů s akutní respirační virovou infekcí
- Proces hojení ran krok za krokem a co ho může zkomplikovat
Nejčtenější v tomto čísle
- Kazuistický případ pacientky s netypickou lokalizací primárního syfilitického vředu
- Klinický případ: Noduly a edém ve tváři
- Kožní reakce na moderní látky (biologická a ostatní cílená onkologická léčiva)
- Rosacea fulminans