Poranění bránice
Injuries of the Diaphragm
Introduction:
Rupture of the diaphragm is an uncommon injury, seen in patients with multiple injury or polytrauma. The aim of our study was to evaluate the incidence of this type of injury and it´s influence on morbidity and mortality.
Material and methods:
All patients from the University Hospital of Hradec Králové Traumacentre’s database brought by ambulance and in whom a rupture diaphragm was diagnosed in a six-year period (1. 1. 2008 – 31. 12. 2013), were included in this study.
Results:
In the above mentioned period 3309 patients were brought by ambulance to the University Hospital of Hradec Králové and in 18 of them was rupture of the diaphragm diagnosed. Blunt injury was clearly the leading trauma mechanism (n=14), the patients were most commonly stuck in a vehicle (n=9). 6 patients died in total (33 %).
Conclusions:
Diagnostics of diaphragm rupture is because of it´s low incidence, still very challenging. Despite of a negative primary CT-exam later manifestation cannot be excluded. Therefore it is inevitable, in case of sudden dyspnea or collapse and adequate trauma history to bear in mind the option of this rare injury.
Key words:
Diaphragm rupture, polytrauma.
Autoři:
Lukáš Nechvátal 1; Jaromír Kočí 1,2,3; Karel Šmejkal 1,3; Jan Trlica 1; Tomáš Holeček 1; Eva Kočová 4; Tomáš Dědek 1
Působiště autorů:
Chirurgická klinika FN a LF UK Hradec Králové
Department of Surgery, University Hospital and Medical Faculty of the Charles University of Hradec Kralove, Czech Republic
1; Oddělení urgentní medicíny FN Hradec Králové
Department of Emergency Medicine, University Hospital of Hradec Kralove, Czech Republic
2; Katedra vojenské chirurgie FVZ UO Brno
Department of Military Surgery, FVZ UO Brno, Czech Republic
3; Radiologická klinika FN a LF UK Hradec Králové
Department of Radiology, University Hospital and Medical Faculty of the Charles University of Hradec Kralove, Czech Republic
4
Vyšlo v časopise:
Úraz chir. 24., 2016, č.3
Souhrn
Úvod:
Poranění bránice je poměrně málo často se vyskytující poranění, většinou jako součást sdruženého poranění či polytraumatu. Cílem naší práce bylo vyhodnotit incidenci tohoto poranění a jeho dopad na morbiditu a letalitu.
Materiál a metodika:
Do souboru byli zahrnuti všichni pacienti z databáze Traumacentra FN Hradec Králové, kteří byli přivezeni zdravotnickou záchrannou službou a u nichž byla diagnostikována ruptura bránice v šestiletém období (1. 1. 2008 – 31. 12. 2013).
Výsledky:
Během uvedeného období bylo do FN Hradec Králové přijato celkem 3309 pacientů, u 18 z nich byla diagnostikována ruptura bránice. Jasně převažoval tupý mechanizmus úrazu (n=14), nejčastěji zaklínění ve vozidle (n=9). Celkem zemřelo šest pacientů (33 %).
Závěr:
Diagnostika poranění bránice je při její nízké incidenci nadále velmi problematická. Ani negativní vstupní CT vyšetření jasně nevyloučí jeho pozdní manifestaci. Proto při náhle vzniklé dušnosti či kolapsu a anamnéze závažného úrazu je nutné na toto poranění myslet jako na jednu z možných příčin.
Klíčová slova:
Ruptura bránice, polytrauma.
ÚVOD
Traumatická ruptura bránice je vždy spojena se závažným poraněním břicha nebo hrudníku. Jedná se vždy o velmi závažný stav. Dislokace orgánů dutiny břišní do hrudníku má za následek velmi závažné hemodynamické a plicní postižení při akutní manifestaci. Při pozdní manifestaci může dojít k uskřinutí orgánů dutiny břišní s následnou velmi závažnou sepsí. Toto poranění se vyskytuje ve 2–3 % případů tupých traumat a v 10–15 % případů penetrujících traumat [8]. Pokud je však rána penetrujícího traumatu vpředu v úrovni prsní bradavky, je četnost poranění bránice až v 50 % případů [2]. V těchto souborech však je prováděna různá selekce. Celkově v rámci databáze National Trauma Data Bank (NTDB) v USA je incidence tohoto poranění v 0,43 % případů [6]. Projevy tohoto poranění nejsou vždy během primárního vyšetření zřejmé. Vzhledem k závažným následkům nepoznané ruptury bránice je proto nutné u všech penetrujících traumat dolní poloviny hrudníku a závažných tupých traumat břicha na toto poranění myslet a v diagnostice se na toto cíleně zaměřit.
Cílem naší práce bylo zhodnotit incidenci, způsob detekce (diagnózy) a dopad na morbiditu a letalitu v souboru pacientů Traumacentra Fakultní nemocnice Hradec Králové.
MATERIÁL A METODA
Jednalo se o analýzu prospektivně sbíraných dat v databázi traumacentra v období 1. 1. 2008 – 31. 12. 2013. Jednalo se o pacienty transportované zdravotnickou záchrannou službou (primárně i sekundárně) a přijaté do nemocnice. V souboru byly sledovány tyto údaje: mechanizmus úrazu, přidružená poranění, způsob diagnózy a dopad na morbiditu a letalitu.
VÝSLEDKY
V uvedeném období bylo do Traumacentra přijato celkem 3309 pacientů. Poranění bránice bylo zjištěno u celkem 18 pacientů (0,54 % celkově) (tab. 1). Průměrný věk těchto pacientů byl 38 let (25,5–63 let), průměrné ISS 34 (13–57). Převažovalo poranění levostranné bránice (tab. 2). Ve 14 případech se jednalo o tupý mechanizmus úrazu, u čtyřech pacientů byl zaznamenán mechanizmus pronikající. U tupých traumat převažovalo zaklínění ve vozidle, celkem u devíti pacientů (64 %) (tab. 3). Charakteristika poranění, tedy zastoupení poranění jednotlivých tělesných regionů je uvedena v tabulce 4. Je patrno, že se vždy jednalo o sdružená poranění. Tabulka 5 zobrazuje způsoby diagnózy poranění bránice, jedná se o jednotlivé chirurgické úkony při primárním vyšetření a ošetření – jako jsou emergentní torakotomie a laparotomie, průkazně při provádění hrudní drenáže, kdy při palpaci před zavedením drénu byl detekován žaludek.
DISKUZE
Výskyt poranění bránice je poměrně nízký. V našem souboru se vyskytuje u 0,54 % pacientů, což je incidence odpovídající i velkým statistikám ze Spojených států, kde v rámci NTDB bylo vyhodnoceno 10 128 (0,43 %) pacientů s poraněním bránice z celkového počtu 2 349 554 [6]. Incidence v našem databázovém souboru je srovnatelná.
Diagnostika poranění bránice zůstává velkou výzvou a někdy je diagnostikováno až v rámci revize dutiny břišní či hrudní pro jiné poranění tak, jako v našem souboru u celkem pěti pacientů. Vzhledem k patofyziologii vzniku ruptury bránice u tupých traumat, tedy velká energie působící na stěnu hrudníku či břicha [10], je na ni možno pomýšlet již při předání pacienta zdravotnickou záchrannou službou. Zásadní indicií je zaklínění trupu pacienta v automobilu. Toto se v našem souboru potvrdilo u devíti pacientů ze 14 s tupým mechanizmem úrazu. V případě penetrujících traumat je nutné na poranění bránice pomýšlet u všech poranění pod bradavkou prsní [2].
Projevy ruptury bránice Grimes [4] rozděluje na tři fáze. První, bezprostřední, nebo během jednoho týdne od poranění. Zde dominují spíše příznaky přidružených poranění. Druhá fáze, latentní, zde jsou pacienti bez jasné symptomatiky a toto poranění je zjištěno náhodně v rámci vyšetřování jiné choroby (např. při RTG plic). Třetí fáze, fáze obstrukce, je vlastně pokračování fáze latentní, kdy již jsou vytvořeny závažné kardiovaskulární příznaky (známky obstrukčního šoku) anebo příznaky obstrukce GIT či již vytvořené perforace při uskřinutí. Incidence fáze obstrukce se vyskytuje ve 3 –15 % případů [5, 7]. V našem souboru je většina pacientů s bezprostředními projevy. Jejich diagnóza byla stanovena již předoperačně, respektive peroperačně. Pouze u jediného pacienta došlo k pozdní manifestaci ruptury bránice. Toto se projevilo rozvojem obstrukčního šoku. Tento pacient měl negativní vstupní CT vyšetření.
Na diagnózu ruptury bránice je možno pomýšlet během primary survey při vyhodnocení rentgenového snímku hrudníku [1]. Zde se zaměřujeme na transparenci obou plicních křídel. Dále je nutné vidět přesně kontury obou bránic. Při nejasné kontuře bránice či propagaci dutých orgánů dutiny břišní do pohrudniční dutiny jde o nepřímé známky tohoto poranění. Jistotu přinese CT vyšetření [11], či je toto ozřejměno během operační revize dutiny břišní pro jiné poranění. Při nedostupnosti CT lze ozřejmit rupturu levé bránice zavedením žaludeční sondy, pokud došlo k dislokaci žaludku. Tato sonda je pak na RTG odečitatelná v pohrudniční dutině.
Diagnostika obstrukční fáze, tedy fáze, kdy je pacient bezprostředně ohrožen na životě, se zakládá na anamnéze závažného tupého či pronikajícího traumatu. Dále může být přítomna dyspnoe, dysfagie, bolest na hrudi, známky šokového stavu [5]. Tato fáze je velmi nebezpečná a ani negativní iniciální CT vyšetření nevylučuje její možné rozvinutí [3, 9].
V našem souboru došlo k celkem šesti úmrtím pacientů (tab. 6). V pěti případech došlo k úmrtí v prvních čtyřiadvaceti hodinách následkem hemoragického šoku v rámci sdruženého poranění. V jednom případě došlo k úmrtí z důvodu septického šoku druhý týden po přijetí. Injury Severity Score všech zemřelých pacientů bylo nad 40. Úmrtí pacientů byla hodnocena v rámci preventability během seminářů morbidity a mortality. Žádné úmrtí nebylo shledáno jako preventabilní.
ZÁVĚR
Ruptura bránice je málo časté poranění. Jeho diagnostika je velmi obtížná. Jeho morbidita je však velmi závažná. Proto při tupých vysokoenergetických úrazech trupu (zejména zaklínění ve vozidle) je nutno na tuto diagnózu myslet. Při diagnostických rozpacích je možné zvážit laparoskopii.
MUDr. Lukáš Nechvátal
lnechvatal@gmail.com
Zdroje
1. American College of Surgeons Committee on Trauma. Advanced Trauma Life Support for Doctors. 9th ed. Chicago, IL: American College of Surgeons Committee. 2012, 16.
2. BEESON, A., POPOVICI, Z. Diaphragmatic injuries. Invited comment in Thoracic Surgery: Surgical management of Chest Injuries. In: Webb WR, Beeson A, eds. St. Luis Mosby-Year Book, 1991, 317–322.
3. DVOŘÁK, P., HOFFMAN, P., LOCHMAN, P. Opožděná manifestace traumatické ruptury bránice – kazuistika. Anes Intenz Med. 2014, 25, 373–377.
4. GRIMES, O. Traumatic injuries to the diaphragm. Am J Surg. 1974, 128, 175–181.
5. HANNA, WC., FERRI, LE., FATA, P. et al. The current status of traumatic diaphragmatic injury: lessons learned from 105 patients over 13 years. Ann Thorac Surg. 2008, 85, 1044–1048.
6. National Trauma Data Bank, American College of Surgeons, years 2002 through 2007.
7. SHAH, R., SABANATHAN, S., MEARNS, AJ. et al. Traumatic rupture of diaphragm. Ann Thor Surg. 1995, 60, 1444–1449.
8. SYMBAS, PN., VLASIS, SE,, HATCHER, C. Jr. Blunt and penetrating diaphragmatic injuries with or without herniation of organs into the chest. Ann Thorac Surg. 1986, 42, 158–162.
9. ŠIMÁNEK, V., TŘEŠKA, V., KLEČKA, J. et al. Pozdně diagnostikovaná ruptura bránice – kazuistika. Rozhl Chir. 2009, 88, 262–263.
10. Van LOENHOUT, RM., SCHIPHURST, TJ., WITTENS, CH. et al. Traumatic intrapericardial diaphragmatic hernia. J Trauma. 1986, 26, 271–275.
11. VYHNÁNEK, F., FANTA, J., VACH, B. et al. Traumatická ruptura bránice u tupého poranění. Rozhl Chir. 2002, 81, 203–235.
Štítky
Chirurgie všeobecná Traumatologie Urgentní medicínaČlánek vyšel v časopise
Úrazová chirurgie
![Číslo 3](https://www.prolekare.cz/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/b273cd9e43802857084d2bd281a79235.jpeg)
2016 Číslo 3
- Metamizol jako analgetikum první volby: kdy, pro koho, jak a proč?
- Perorální antivirotika jako vysoce efektivní nástroj prevence hospitalizací kvůli COVID-19 − otázky a odpovědi pro praxi
- Stillova choroba: vzácné a závažné systémové onemocnění
- Proces hojení ran krok za krokem a co ho může zkomplikovat
- Léčba akutní pooperační bolesti z pohledu ortopeda
Nejčtenější v tomto čísle
- Intraartikulární zlomeniny distální tibie - srovnání způsobů léčby a jejich komplikací
- Zavřená nitrodřeňová stabilizace dráty a dlahová osteosyntéza při léčbě zlomenin distální části pátého metakarpu
- Operace v časné poúrazové fázi u triage pozitivních traumat
- Poranění bránice