BIOLOGICKÉ CHOVÁNÍ GERMINÁLNÍCH NÁDORŮ VARLETE
Authors:
doc. MUDr. Ondřej Hes; Ph.D. doc. MUDr. Milan Hora 1; Ph.D. as. MUDr. prof. MUDr. Hana Veličkinová Michal Michal 2 2 1
Authors‘ workplace:
Oddělení speciální diagnostiky ŠPAÚ FN Plzeň
1; Urologická klinika LF a FN Plzeň
2
Published in:
Urol List 2006; 4(3): 8-9
Overview
Germinální nádory varlete jsou v určitém směru odlišné od ostatních nádorů v lidské patologii. Diskutovány jsou právě tyto specifické rysy, biologické chování, mechanismus metastatického šíření a prognóza těchto nádorů.
KLÍČOVÁ SLOVA:
varle (testis), germinální tumor, biologické chování, metastáza
ÚVOD
Nádory z germinálních buněk ve varleti se chovají často odlišněji, než by bylo možné očekávat. Existuje řada odlišností, které jsou pro tyto tumory velmi specifické. V krátkém přehledu se pokusíme představit zvláštnosti typické právě pro germinální nádory varlete.
MECHANIZMUS METASTATICKÉHO ŠÍŘENÍ A PROGNÓZA
Tyto tumory nejčastěji nejprve invadují do hilu varlete, a ne do tunica albuginea, jak se urologové i patologové často domnívají. Makroskopicky je tato invaze velmi nenápadná, a proto je u těchto tumorů nutný „sampling“ (odběr tkáně do bločků pro histologické zpracování) testikulárního hilu. Poměrně častým jevem je „pagetoidní“ šíření seminomu přes rete testis. Lymfatickou cestou germinální tumory metastazují do periaortálních a ilických lymfatických uzlin a později do mediastina a do levostranné supraklavikulární uzliny. Ipsilaterální retroperitoneální uzliny jsou postiženy v 80 % a bilaterální retroperitoneální uzliny v 15 % případů. Charakteristicky je první retroperitoneální metastáza umístěna vysoko kraniálně v retroperitoneu těsně pod renálními cévami. Ingvinální uzliny jsou zpravidla postiženy až poté, co tumor infiltruje kůži skrota, nebo v případech, v nichž se v anamnéze vyskytuje předchozí operace v ingvinální oblasti, jako např. korekce kryptorchizmu, herniální operace nebo skrotální orchiektomie [3].
S vysokou frekvencí choriokarcinom metastazuje do mozku a seminom do kostí. Embryonální karcinom metastazuje časně. V případě choriokarcinomu je notoricky známo, že v době diagnózy bývá tumor často generalizován. Postpubertální teratom může metastazovat bez ohledu na to, jak dobře je diferencován, a na druhé straně metastáza prebubertálního teratomu nebyla popsána nikdy. Čistý nádor ze žloutkového váčku téměř nikdy nemetastazuje do periaortálních lymfatických uzlin (proto se nedoporučuje lymfadenektomie), zatímco nádor ze žloutkového váčku dospělých kombinovaný s jinými germinálními složkami tak činí často [7]. Smíšený germinální tumor mající jen fokálně choriokarcinomovou diferenciaci metastazuje obvykle pod obrazem čistého choriokarcinomu. Je velice časté, že poměrně zralé teratomy metastazují pod obrazem teratokarcinomu, a naopak primární teratokarcinom může metastazovat jako benigně vypadající teratom. Děje se tak obvykle po chemoterapii a vysvětluje se to selektivní destrukcí komponent s vyšším stupněm anaplazie smíšených germinálních tumorů, které lépe reagují na léčbu oproti dobře diferencovaným složkám. Někdy se po chemoterapii najde jen nekrotický tumor a doporučuje se chirurgická resekce těchto postchemoterapeutických reziduí. Složky somatických maligních komponent germinálních tumorů (somatická maligní komponenta je taková komponenta teratomu, která je identická s maligním nádorem tkáně, kterou vytváří teratom, např. papilární karcinom v rámci tyreoidální tkáně v teratomu) zpravidla na chemoterapii nereagují vůbec.
Mikroskopický vzhled plicních metastáz po chemoterapii koreluje s prognózou. Přítomnost úplné nekrózy nebo přítomnost pouze zralých komponent je dobrým prognostickým rysem. Naopak nález nezralých a nediferencovaných komponent je spojován s horší prognózou a přítomnost somatických maligních komponent je předzvěstí vysoce agresivního chování.
Někdy se po chemoterapii maligních nádorů z germinálních buněk najde v místě původního nádoru tzv. „postchemoterapeutický vřetenobuněčný mezenchymální nádor“, který je buï v čisté formě, nebo může mít rezidua nejrůznějších zárodečných komponent včetně teratomu, choriokarcinomu nebo seminomu. Pro tyto „postchemoterapeutické vřetenobuněčné nádory“ je typická pozitivní reakce s protilátkami proti cytokeratinům. Tyto tumory mohou mít vzhled buïto zcela benigních vřetenobuněčných tumorů s myxoidním pozadím, nebo mohou být i značně buněčné a někdy obsahují atypie a mitózy včetně mitóz atypických. Tyto "postchemoterapeutické" nádory u 4 ze 14 případů v sestavě Ulbrighta et al vykazovaly agresivní průběh s recidivami [6]. Michael a Ulbright spekulovali, že tyto „vřetenobuněčné postchemoterapeutické tumory“ představují diferenciaci do pluripotentní vřetenobuněčné komponenty nádoru ze žloutkového váčku [5].
Zajímavou a diagnosticky velmi obtížnou situací je metastáza germinálního tumoru do retroperitonea, mající podobu dobře diferencovaného, nízce maligního mucinózního cystadenomu intestinálního typu, který napodobuje primární mucinózní cystadenom-cystadenokarcinom v retroperitoneu [1,4]. Bez dostatečných klinických informací může být odlišení primárního mucinózního cystadenomu (cystadenokarcinomu) retroperitonea a dobře diferencované metastázy nádoru ze zárodečných buněk prakticky nemožné. Nápomocnou diagnostickou metodou může být průkaz zisku (gain) chromozomu 12p v metastatických tumorech ze zárodečných buněk [2].
doc. MUDr. Ondřej Hes, Ph.D.1
doc. MUDr. Milan Hora, Ph.D.2
as. MUDr. Hana Veličkinová2
prof. MUDr. Michal Michal1
1Oddělení speciální diagnostiky ŠPAÚ FN Plzeň
2Urologická klinika LF a FN Plzeň
Sources
1. Banerjee R, Gough J. Cystic mucinous tumours of the mesentery and retroperitoneum: report of three cases. Histopathology 1988; 12: 527-532.
2. Kernek KM, Brunelli M, Ulbright TM et al. Fluorescence in situ hybridization analysis of chromosome 12p in paraffin-embedded tissue is useful for establishing germ cell origin of metastatic tumors. Mod Pathol 2004; 17: 1309-1313.
3. Klein FA, Whitmore WF, Sogani PC et al. Inguinal lymph node metastase from germ cell testicular tumors. J Urol 1984; 131: 497-500.
4. Matsubara M, Shiozawa T, Tachibana R et al. Primary retroperitoneal mucinous cystadenoma of borderline malignancy: a case report and review of the literature. Int J Gynecol Pathol 2005; 24: 218-223.
5. Michael H, Ulbright TM, Brodhecker CA. The pluripotential nature of the mesenchyme like component of yolk sac tumor. Arch Pathol Lab Med 1989; 113: 1115-1119.
6. Ulbright TM, Michael H, Loehrer PJ et al. Spindle cell tumors resected from male patients with germ cell tumors. A clinicopathologic study of 14 cases. Cancer 1990; 65: 148-156.
7. Zouny PG, Mount BM, Foot FW et al. Embryonal adenocarcioma in the prepubertal testis. Cancer 1970; 26: 1065-1075.
Labels
Paediatric urologist UrologyArticle was published in
Urological Journal
![Issue 3](https://www.prolekare.cz/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/750dad483270efd1d4ec9d5415de461f.jpeg)
2006 Issue 3
Most read in this issue
- LYMFATICKÁ DRENÁŽ VARLETE
- TERATOM VARLETE: SOUČASNÁ KLASIFIKACE Z POHLEDU WHO Z ROKU 2004
- PENILNÍ PROTÉZA VE TŘETÍM TISÍCILETÍ
- VELKOBUNĚČNÝ NÁDOR ZE SERTOLIHO BUNĚK S KALCIFIKACEMI: PŘEHLED PROBLEMATIKY