Telefonický kontakt v péči o nemocné s osteoartrózou
Authors:
K. Trnavský
Authors‘ workplace:
Vedoucí lékař: prof. MUDr. Karel Trnavský, DrSc.
; Arthrocentrum, Praha
Published in:
Prakt. Lék. 2011; 91(3): 153-154
Category:
Of different specialties
Overview
Plánovaný a pravidelný telefonický kontakt s nemocným trpícím osteoartrózou váhonosných kloubů může být přínosem pro zlepšení kvality života nemocného a může se stát významným faktorem v léčebném programu zvláště u nemocných s omezenou pohyblivostí a žijících ve vzdálenějších lokalitách. Zdá se v některých případech být i ekonomicky výhodný.
Klíčová slova:
osteoartróza, léčba, telefonický kontakt.
Komunikace s chronickým nemocným bývá náročná jak pro pacienta, tak pro lékaře. Platí to i pro chronické revmatické choroby jako jsou osteoartróza (OA) a revmatoidní artritida (RA) (8). Nemocný s OA navštěvuje lékaře obvykle v období dekompenzace onemocnění, v mezidobí mohou být jeho návštěvy sporadické. Očekávání nemocného se soustřeďuje na úlevu od bolesti a současně by byl vděčen za zlepšení kloubní funkce.
Péče o nemocného s OA nemusí být jednoduchá vzhledem k omezeným terapeutickým prostředkům konzervativní léčby. Proto se hledají cesty jak formy komunikace s nemocným s OA rozšířit.
Zejména v USA se stále častěji používanou formou komunikace s nemocným stává telefonický kontakt. Původně byl telefonický kontakt použit v léčebném programu u různých zdravotních problémů např. psychologických, onemocnění koronárních tepen, diabetu (2, 3, 7). Telefonický kontakt s pacientem, trpícím OA, byl doporučen Americkou Kolejí Revmatologů jako součást nefarmakologických léčebných postupů u nemocných s OA kyčelních a kolenních kloubů, a proto byl u této choroby nejvíce propracován (4, 5). Je to pochopitelné, protože tyto formy OA jsou nejrozšířenější chronickou kloubní chorobou (v USA v r. 1980 bylo 46 milionů návštěv u lékaře v důsledku OA).
Cílem léčebného snažení u OA je potlačení bolesti a zachování kloubní funkce. Při objektivizaci ceny telefonického kontaktu s nemocným OA se zjistilo, že sociální podpora v podobě dvou telefonátů týdně po dobu 6 měsíců vedla ke zlepšení funkčního stavu nemocného (1, 6, 9).
Ve studiích byl hodnocen funkční stav nemocného pomocí strukturovaného dotazníku, byly popsány fyzické a duševní zátěže, spokojenost nemocného s vlastním zdravotním stavem. Pozornost dotazů se zaměřovala na:
- intenzitu kloubní bolesti,
- mobilitu nemocného (např. rychlost chůze, nástup a výstup z veřejných dopravních prostředků)
- funkci ruky,
- péči o sebe,
- péči o domácnost,
- společenské aktivity,
- podporu rodiny a přátel,
- schopnost pracovat,
- náladu, případně stupeň deprese.
Zvláštní pozornost byla věnována farmakoterapii a jejím nežádoucím účinkům a dále možným projevům jiných doprovodných onemocnění jako je
- hypertenze,
- diabetes,
- chronická plicní obstrukce,
- srdeční nedostatečnost.
U RA použití telefonického kontaktu příznivě ovlivnilo psychologický stav nemocného, když byl kontakt zaměřen na otázky terapie. Monitorování příznaků choroby přineslo jen nevýraznou změnu v stavu nemocného (6).
Telefonický kontakt s nemocným by mohl hrát v péči o nemocné OA a RA větší roli nežli doposud. Neměl by být problém si zvyknout na systém telefonických kontaktů a zapracovat jej do léčebného programu u nemocných těmito chorobami.
V počátku rozhovoru by měl být aktivním samotný nemocný s vlastním popisem problému. Lékař by pak měl navázat strukturovaným rozhovorem směřujícím na popis momentálních potíží.
- Jde především o základní dotazy po intenzitě bolestivosti postižených kloubů – dotazy mohou být formulovány dle některých dotazníků, vypracovaných pro standardní hodnocení kloubní bolesti. Kloubní bolest může být přítomna při nastartování pohybu (startovací), při zátěži – chůze po rovině, ze schodů a do schodů. Nejzávažnější je bolest klidová, rušící spánek.
- Další skupinou jsou dotazy, hodnotící omezení hybnosti postižených kloubů. Mohou směřovat k trvání ranní ztuhlosti postižených kloubů, vstávání z postele, zvládnutí toaletních úkonů, oblékání (přínosný je dotaz na navlékání ponožek, punčocháčů, kalhot). Významné jsou údaje o obtížnosti nastupování do tramvaje a autobusu (zvláště pokud nejsou nízkopodlažní). Obraz dokreslí informace o schopnosti úklidu domácnosti a nákupu.
- Samostatným okruhem jsou poznatky o tom, jakým způsobem se nemocný s artrotickými problémy vyrovnává – tj. mimo jiného informace o farmakoterapii, pohybové léčbě, léčbě fyzikální v širokém slova smyslu. Zde by měli zaznít dotazy o toleranci farmakoterapie a možných nežádoucích účincích.
- V závěru kontaktu by měl lékař v diskusi s nemocným usměrnit další léčebné postupy a zejména přidat slova povzbuzení a podpory. Telefonický kontakt může u nemocného stimulovat větší podíl na aktivní léčebné péči a vyrovnání se s chorobou.
Otázkou je stanovení časového intervalu, v kterém by byl lékař připraven tyto služby poskytovat a byl v obraze o problémech daného pacienta.
Je třeba upozornit, že hovoříme o specifické formě telefonického kontaktu s pacientem, jehož klinický stav je lékaři znám, a nejedná se o anonymního nemocného, který hledá poprvé lékařskou pomoc v akutním stavu. Tyto akutní, neznámí klienti, využívající např. v USA tzv.„answering service“, která poskytuje obecnou pomoc a poradu v jakékoliv akutní situaci, představují rizikovou populaci, protože se mohou prezentovat s velmi netypickými příznaky (např. bolesti hlavy), které se mohou rozvinout v závažný stav (mozková cévní příhoda).
U OA jde o doplnění přímých návštěv lékaře, které díky telefonickým kontaktům mohou být méně časté. Léčebná praxe u nás zahrnuje ve výkonech revmatologa tzv. telefonickou konzultaci. Dle definice lze tento výkon vykázat, pokud pacient aktivně kontaktuje lékaře, i pokud lékař aktivně kontaktuje pacienta. Tento kontakt by měl podle směrnice bezprostředně souviset s
- prevencí,
- dispenzarizací,
- diagnostikou, nebo
- terapií daného onemocnění.
Problémem mohou být náklady na uskutečněný hovor a jeho délku.
Uvedená fakta jsou pokusem o rozšíření léčebného programu u OA a výrazem snahy zaangažovat více samotného nemocného do aktivního „usměrňování“ jeho onemocnění.
Prof. MUDr. Karel Trnavský, DrSc.
Vršovická 48
101 00 Praha 10
E-mail: trnavsky@arthro.cz
Sources
1. Blixen, C.E., Bramstedt, K., Hammel, J.P., Tilley, B.C. A pilot study of health education via a nurse-run telephone self management programme for elderly people with osteoarthritis. J. Telemed. Telecare 2004,10, p. 44-49.
2. Greenfield, S ., Kaplan, S., Ware, J.E. Expanding patient involvement in care: effects on patients outcome. Ann. Int. Med., 1985, 102, p. 520-528.
3. Greenfield, S., Kaplan, S., Ware, J.E. Patients participation in medical care: efects on blood sugar control and duality of life in diabetes. J. Gen. Int. Med. 1988, 3, p. 448-457.
4. Hochberg, M.C., Altman, R.D., Brandt, K.D. et al. Guidelines for the medical management of osteoarthritis. Part I. Osteoarthritis of the hip. Arthr. Rheum. 1995, 38, p. 1535-1540.
5. Hochberg, M.C., Altman, R.D., Brandt, K.D. et al. Guidelines for the medical management of osteoarthritis. Part II. Osteoarthritis of the knee. Arthr. Rheum. 1995, 38, p. 1541-1546.
6. Maisiak, R., Austin, J., Heck, C. Health outcomes of two telephone interventions for patiens with rheumatoid arthritis or osteoarthritis. Arthr. Rheum. 1996, 39, p. 1391-1399.
7. Norris, C.M., Patterson, L., Galbraith, P., Hegadiren, K.A. All you have to do is call: a pilot study to improve the outcomes of patiens with coronary artery diseases. Appl. Nurs. Res. 2009, 22, p. 133-137.
8. Trnavský, K. Komunikace mezi lékařem a nemocným s chronickou revmatickou chorobou. Rheumatologia 2000, 14, s. 143-150.
9. Weinberger, M., Tierney, W.M., Booker, P., Katz, B.P. Can the provision of information to patients with osteoarthritis improve functional status? A randomized, controlled trial. Arthr. Rheum. 1989, 32, p. 1577-1583.
Labels
General practitioner for children and adolescents General practitioner for adultsArticle was published in
General Practitioner
![Issue 3](https://www.prolekare.cz/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/bdb59c288d52ec701a4ec431a86973de.jpeg)
2011 Issue 3
Most read in this issue
- Netuberkulózní mykobakteriózy
- Případ krční lymfadenopatie
- Současné trendy péče o dítě s orofaciálním rozštěpem
- Kouření a výživa